Author: Stalker Fest

Неможливо і не слід пригнічувати підвищену рухову активність – направте її в потрібне русло. Корисні щоденна фізична активність на свіжому повітрі, тривалі прогулянки, біг, спортивні заняття, ігри.
Заохочуйте сильні сторони дитини. Допоможіть дитині стати знавцем і віртуозом в якій-небудь справі (музика, шахи та ін.), яка їй цікава і краще дається. Будь-які знання, уміння і захоплення піднімуть ії самооцінку і рейтинг в очах інших дітей.
Більше грайте з дитиною: через цю найближчу і зрозумілішу діяльність ви багато чому зможете ії навчити.
Розберіться в своїх почуттях. Ця проблема викликає в батьків зазвичай цілу гаму суперечливих почуттів: недовіру, розчарування, почуття провини, почуття несправедливості. Впоратися зі своїми емоціями - ваше перше завдання.
Прочитайте все, що можете дістати про ту проблему, з якою ви зіткнулися. Поговорите з фахівцями. Ознайомтеся з методами лікування та корекції, виберіть те, що найбільш підходить для вас і вашої дитини.

Скористайтеся
інтернет-ресурсами:
http://adhd-kids.narod.ru/
http://www.sdvg-deti.com/

До кого звернутися?

Педагог, вихователь.
Дізнайтеся більше про поведінку своєї дитини в колективі.
Працюйте в постійному контакті з педагогом.

2. Практичний психолог.
Ознайомтеся з результатами діагностування.
Відвідайте заняття з психологом.

3. Лікар (психіатр, невролог)
Обстежте дитину в лікаря, отримайте рекомендації.

4. Логопед, дефектолог
Проконсультуйтеся у фахівців при наявності супутніх проблем (мовлення, стійкого невстигання у навчанні).

5. Психолого-медико-педагогічна консультація
При складних формах зверніться в консультацію для визначення форми і програми навчання.

Психолого-медико-педагогічна консультація
Адреса: Бакинський, 15
(Міський методичний центр)
тел. 2-41-25
Завідуюча Колесова Ганна Володимирівна

Міський методичний центр

Синдром дефіциту уваги
з гіперактивністю

2011

Чи є СДУГ в моєї дитини?
(тест для батьків)

Частина перша: Чи є у вашої дитини СДУ?
Перша частина тесту допомагає встановити, чи часто дитина відволікається. Перевірте кожне з наступних тверджень по відношенню до вашої дитини.
Моя дитина робить помилки через недбалість.
Моїй дитині дуже важко залишатися зосередженою на домашній роботі або інших завданнях.
Моя дитина рідко закінчує одну справу перед тим, як почати іншу.
Навіть коли звертаються безпосередньо до неї, здається, що моя дитина не чує.
Моє дитя неорганізоване, і навіть з моєю допомогою йому складно навчитися бути організованим.
Моя дитина часто губить особисті речі і забуває зробити домашнє завдання.
Моя дитина намагається уникати занять, які вимагають тривалої концентрації і великих розумових зусиль.
Моя дитина часто забуває щось зробити, навіть коли ій постійно нагадують. Навіть найменше відволікання заважає моїй дитині у виконанні завдання.
Якщо ви відзначили шість або більше пунктів, можливо, у вашої дитини неуважний тип СДУ. Проте, у неї може бути СДУ, навіть якщо відмічено менше шести пунктів.
Частина друга: Чи є у вашої дитини СДУГ?
Друга частина тесту оцінює гіперактивність і імпульсивність. Перевірте кожне з наступних тверджень по відношенню до вашої дитини.
Інколи моя дитина поводиться як заведена ("з моторчиком").
Моя дитина завжди здається метушливою і верткою.
Не дивлячись на всі ії старання, моїй дитині важко всидіти на місці, навіть коли від неї цього вимагають.
Моя дитина багато говорить, навіть коли ій особливо нічого сказати.
Моя дитина заважає в класі, тому що їй важко спокійно займатися.
У класі або вдома моя дитина випалює відповіді на питання перш, ніж їх скінчили запитувати.
Моїй дитині важко терпляче чекати своєї черги, і вона часто рветься вперед або відбирає іграшки у товаришів по грі.
Інколи моя дитина здається настирливою.
Вона постійно втручається в дії і бесіди інших людей.
Якщо ви відзначили шість або більше пунктів, можливо, у вашої дитини гіперактивно-імпульсивний тип СДУГ. Проте, у неї може бути СДУГ, навіть якщо відмічено менше шести пунктів.
Цей тест не є офіційним керівництвом. Діагнгоз вашої дитини остаточно визначає лікар.
У своїх стосунках з дитиною дотримуйтеся "позитивної моделі". Підкреслюйте ії успіхи та заохочуйте ії зусилля, особливо у всіх видах діяльності, які потребують концентрації уваги, навіть якщо результати далекі від досконалості. Це укріплює впевненість дитини у власних силах та підвищує ії самооцінку. Заохочення бажаної поведінки може бути не лише словесним, але й матеріально відчутним.
Намагайтеся рідше говорити "ні" і “не можна" – краще спробуйте переключити увагу дитини.
Розмовляйте з дитиною завжди стримано, спокійно, м'яко.
Давайте дитині лише одне завдання на певний відрізок часу, щоб вона могла його завершити.
Не давайте довгих вказівок і не читайте довгих нотацій – вона вас просто не вислухає до кінця.
Для підкріплення усних інструкцій використовуйте зорову стимуляцію.
Підтримуйте вдома чіткий розпорядок дня.
Уникайте, по можливості, скупчення людей. Перебування в натовпі діє на таку дитину надто збуджуюче.
Під час ігор обмежуйте дитину одним партнером.
Оберігайте дитину від перевтомлення, оскільки воно призводить до зниження самоконтролю і наростання гіперактивності.

Що робити з моєю
гіперактивною дитиною?

Организация

Название организации